![](https://archiv.protisedi.cz/sites/default/files/imagecache/400xY/struska.jpg)
Během lidského života člověka ohrožuje mnoho nebezpečí. Jedním z těch zákeřnějších je závislost. Většinou začíná tiše a plíživě, kdy dotyčný nemá pocit, že by se nad ním mohla honit mračna věštící bouři. O to horší pak bývají důsledky…
JAK SE PADÁ DO JAMKY
Sama jsem před lety spadla do vlastnoručně vyhrabané jámy jménem patchwork. Napřed to byl jen malý důlek na kuličky, kdy jsem měla dobrý pocit z toho, že pomocí téhle úžasné techniky zpracuji všechny zbytky a přebytky, které mi doma zůstaly po mém mnohaletém obšívání celé rodiny. Důlek se pomalu měnil v jamku, protože bylo potřeba přece jen občas někde nějaký ten kus klůcku přikoupit a nabídka byla TAK lákavá…! Počet mých výrobků se postupně rozrůstal, rodina měla radost, že matka má co dělat a nestará se tolik o volný čas ostatních.
Po několika letech stříhání, řezání a opětovného sešívání látek přišel další level – již tak široká nabídka komerčních látek mi přestala stačit a já se pustila do vlastního barvení a úpravy tkanin. Zprvu pro využití při šití polštářků nebo jiných menších užitečných záležitostí, později, kdy se už nebyla má touha po praktickém využití tak veliká, převážila tvorba artquiltů – obrazů zhotovovaných sice stále ještě ve velké míře pomocí prošívání, ale při jejich vzniku se uplatňují čím dál více techniky shrnuté pod jednotný název mixed media.
CO JE PATCHWORK
Co si vlastně laik pod pojmem „patchwork“ má představit? Historické kořeny lze vystopovat u amerických osadníků, kde nebylo textilních materiálů nazbyt a každý kousek tkaniny musel najít své uplatnění. Patchworkovou technikou se zhodnocovaly zprvu bez většího estetického nároku všechny alespoň trochu zachovalé látky, postupně se zřejmě uplatnila parádivost a soutěživost místních dam a vznikaly úžasné obrovské deky z mnoha tisíc ručně sešívaných dílků. Do tradičních vzorů se vpisovala historie, mnoho základních vzorů (neboli bloků) v sobě nese dodnes památku na éru otrokářství nebo občanskou válku.
Postupně se toto užité umění rozšířilo do celého světa a nyní lze najít mnoho různých druhů a odnoží tvorby přikrývek, dnes nazývaných quiltů. Již to dávno není jen o „záplatování“ od slova „patch“, dnes již jde o druh uměleckého řemesla. Řemesla, které je dostupné bez rozdílu všem, které dává radost z výrobku i pocit estetického projevu.
JAK JE TO V ČECHÁCH?
V Čechách se první „záplatové“ vlaštovky začaly objevovat v první polovině devadesátých let. Dostupných látek bylo dost, nadšení nechybělo, jen informací a pomůcek bylo pomálu. Jak se rozvojem internetu zlepšovala informovanost, tak - souběžně s utlumováním textilního průmyslu - pro změnu ubýval materiál. V posledních několika letech však obrovský zájem veřejnosti a podnikavost českých žen hladinu v těchto spojených nádobách konečně srovnal a nyní jsou dostupné pomůcky i látky u nás i v cizině prakticky ve stejné míře.
Důkazem tohoto pokroku a šíření dál a dál jsou mnohé místní kluby a jimi pořádané regionální výstavy, které se konají napříč celou republikou prakticky po celý rok. Patchworková závislost se šíří městy i venkovem a pyšné švadly pak prezentují svá díla na výstavách např. ve Fulneku, Ostravě, Semilech, Trutnově, Českých Budějovicích a na mnoha dalších místech.
Vrcholem výstavní sezóny je pak mezinárodní výstava Prague Patchwork Meeting, jejíž osmý ročník se bude ve dnech 4. – 6. dubna 2014 konat v prostorách hotelu Step v Praze. K vidění zde bude několik stovek domácích i zahraničních quiltů, ke koupi bude mnoho kilometrů látek a k vyzkoušení snad všechny značky šicích strojů, které jsou v naší kotlince k mání. Pro nás, hadříkům již zcela propadlé, jsou k dispozici i kurzy, kde uznávané zahraniční lektorky budou s pomocí tlumočníků předávat své zkušenosti dál.
Ne všechny závislosti jsou zničující. Některé naopak mohou pomoci v různých životních etapách jako terapie, která uleví stresu a vnese do života nové přátele po celém světě. Pokud chcete udělat první krůček, tak tady je několik kontaktů:
www.praguepatchworkmeeting.com
www.b-p-k.cz
www.manka.estranky.cz
text a foto: Manka